Komunistiskā genocīda upuru piemiņai
iesūtīts: 2018.06.12 17:25
Pulksten 11:00 visi aicināti nolikt ziedus pie "Šķeltā akmens". Vietā, kas daudzu cilvēku atmiņās bija pēdējais skats uz savu dzimto pusi.
Pulksten 12:00 Madonas pilsētas kultūras namā muzikāls veltījums Jāņa Norviļa Madonas mūzikas skolas audzēkņu, absolventu un pedagogu akordeonistu ansambļa izpildījumā (vadītāja Silvija Bērziņa). Turpinājumā dokumentālā filma "Lidija" (režisors Andrejs Verhoustinskis). Filmā caur Lidijas mūžu parādīts visas Latvijas tautas ceļš. Cilvēka seja, viņa acis glabā pieredzi labāk nekā jebkurš dokuments vai pierakstīts atmiņu stāstījums. Īpaši, ja šis cilvēks ir tik daudz piedzīvojis kā Lidija Lasmane-Doroņina...
Režisors un scenārija līdzautors Andrejs Verhoustinskis izvēlējies neparastu un ļoti emocionālu pieeju savas filmas varones portretēšanai - vissmagākajos pārbaudījumos rūdītais, gandrīz gadsimtu ilgais mūžs skatītājam atklājas vienā 35 minūšu tuvplānā. “Sekojot Lidijas kundzes mūžam, kura ir tikai nedaudz jaunāka par Latvijas Republiku, mēs izstāstām arī Latvijas kā neatkarīgas valsts vēsturi, skatītu caur viena konkrēta cilvēka mūža gājumu. Turklāt tāda cilvēka, kurš nav baidījies un locījies svešas varas priekšā, bet bijis gatavs upurēt savu personisko brīvību,” saka režisors.
Viņa sevi par disidenti nemaz neatzīst. Savus trīs cietuma un lēģeru termiņus - kopumā četrpadsmit nebrīves gadus - viņa saņēmusi kā sodu nevis par pagrīdes cīņām, bet par to, ka atļāvusies saglabāt savus principus, pārliecību un ticību.
Lidijas bērnībā iegūtie ideāli - Latvijas kā neatkarīgas valsts idilliskais tēls, stipras ģimenes vērtības un ticība Dievam kā morāla mēraukla katrai rīcībai - ir izdzīvojuši ne tikai cauri divām okupācijām un dažādu varu represijām, bet arī apstākļos, kad apkārtējā pasaulē cilvēcība šķita neatgriezeniski zudusi. Jebkurā politiskajā režīmā, jebkuros, pat visnežēlīgākajos apstākļos Lidija vienmēr palīdz cilvēkiem, pat ja tie neko labu viņai nav darījuši. Viņas acis vēl šodien, 92 gadu vecumā, ir gaišas un dzīvi veras pasaulē.
Skatītājs kopā ar varoni izdzīvo padomju okupāciju, Otrā pasaules kara šausmas un Pāvilostas ebreju nošaušanu, ko paveica nacisti. Tā Lidiju skar ļoti personīgi. Tāpat kā otrā Padomju armijas ienākšana ar trīs visatļautības un šausmu pilnām dienām Kurzemē pēc kara beigām. Lidijas ģimene mājās slēpj nacionālo partizānu vienību, kam seko arests par atbalstu mežabrāļiem, nopratināšanas čekā un tiesas process astoņu mēnešu garumā ar sekojošu tiesas spriedumu par pieciem gadiem apcietinājumā un trīs gadiem izsūtījumā. Tas ir tikai pirmais no trim apcietinājumiem, tie ir tikai daži notikumi no Lidijas mūža un filmas stāsta.
14.jūnijā
Pulksten 11:00 ziedu nolikšana pie "Šķeltā akmens".
Pulksten 12:00 muzikāls veltījums Madonas pilsētas kultūras namā.
Informāciju iesūtīja: Madonas pilsētas kultūras nama mākslinieciskās daļas vadītāja Ināra Cakule.
Ievietoja:
Inga Arāja