Izrāde “Kāpēc mums jāprecas?” ir gandrīz nopiena komēdija. Izrāde par patiesi svarīgo – mīlestību, uzticību, cieņu.Viņš ir neciešams un paštaisns mūdzis, viņa – šarmanta sieviete, kura nav zaudējusi spēju mīlēt. Abi ir atraiņi. Trīsdesmit gadus viņi ir bijuši draugi un kolēģi, esot blakus viens otram priekos un bēdās. Un beidzot tas ir noticis – viņš viņu bildina!Bet viņam ir tikai astoņpadsmit stundas, lai panāktu viņas piekrišanu.Ko darīt? Piedāvāt darījumu… Ievilināt gultā… Pamēģināt pirmo reizi mūžā būt atklātiem un nebaidīties…Cik lielai ir jābūt drosmei, lai bildinātu senu draudzeni? Vai nedaudz virs “astoņpadsmit” ir iespējams sākt visu no jauna?Apvienības DrKT izrāde “Kāpēc mums jāprecas?” ir atkal satikšanās stāsts divos cēlienos par drosmi uzdrīkstēties.
Lomās: lieliskais duets Akvelīna Līvmane (Kristīne), Juris Kalniņš (Hermanis). Viņiem palīdzēs Jānis Mūrnieks un Edvards Reinis
Režisore Indra Vaļeniece, Ievas Ozoliņas dejas
Biļetes Ls 3-, 4-, 5-, no 13. augusta k/t „Vidzeme”
Atsauksmes
· Nesen noskatījos. Gan smējos, gan apraudājos. Izrāde ļoti aizkustināja. Smalks gabals. Gaumīgs. Bez rupjībam un banāliem jokiem. Tāds ārkārtīgi dvēselisks teātris, bet arī bez liekas asarainības. Noskatoties izrādi es jutos laimīgi. It kā dvēselē kaut kas būtu sakustējies. Labprāt aizietu vēlreiz.
Uzspēle bija gaumīga, nepārspīlēta. Deju paradokss bija saprotams un iederējās ainās. Mūzika – piecas zvaigznītes! Aktieri piepildīja visu telpu gan ar kustību, gan ar balsi. Lielisks bija fināls japāņu cīņas mākslas labākajā tradīcijā – dot triecienu no Tukšuma. Tukša skatuve, pēdējā ķildiņā iztukšotas smadzenes. Tad negaidot atklājam, ka tas viss bija tikai priekšspēle Mīlestībai.